Фьодор Тютчев
Проблясък

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

Проблясък[0]

Не си ли чул как в мрака трепва

въздушна арфа[1] с кротък звън —

когато полунощ прошепва

и буди струните от сън?…

Ту гръмне звук, разтърсващ, леден,

ту ненадейно отзвучи…

Като че болка с вик последен

отекне в тях — и замълчи!

От всеки полъх на зефира

избухва в струните сълза…

Би казал: ангелската лира —

в прахта — скърби за небеса!

О, как към вечността могъща

тогава литва всяка твар!

И свойто минало прегръща,

тъй както призрак на другар.

Как вярващо тупти сърцето!

Как светло, леко е в гръдта!

Сякаш с ефира си небето

по вените ни пролетя!

Уви, не ни е отредено

небе — задъхваме се там:

прашинки, молещи смирено

за късче от божествен плам.

И ако този сън прекрасен

за миг прекъснем, и се спрем,

и с поглед трепкащ и неясен

в бездънното небе се взрем —

с глави, натегнали от зноя,

и слепи от небесна жар,

ще паднем, ала не в покоя,

а пак в нелепия кошмар.

1825

[0] Написано в първите години от пребиваването на Тютчев в чужбина, стихотворението е изпълнено с носталгия и спомени за младите години, прекарани в литературния кръжок на С. Е. Раич. ↑

[1] Въздушна арфа (или Еолова арфа) е музикален инструмент във вид на кутия с опънати в нея струни, които зазвучават от движението на въздуха. Такава арфа е имало край къщата на Раич в Москва. Модата да се поставят въздушни арфи на покривите, в дворовете, беседките и т.н. получава разпространение в края на XVIII век и е отразена в поезията и живописта на романтизма. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.